Philip K. Dick: Vulcanus kalapácsa
Írta: Uzseka Norbert | 2022. 02. 08.
![Főkép](https://ekultura.hu/uploads/img_1462.jpg)
Philip K. Dick (1928-1982) amerikai sci-fi író életművének zömét már kiadták magyarul, így ha olyan jelenik meg, amit még nem, az ember arra gyanakszik, hogy ez már a kevéssé fontos maradék. És ez végül is így is van: az eredetileg 1960-ban megjelent Vulcanus kalapácsa semmiképp nem tartozik az igazán fontos, kiemelkedő művei közé, korai, „ponyvább” írásainak egyike. Egy ’56-os novellájának a kibővítése, és megjelenése után egy évvel már olyan döbbenetes erejű művet szabadított a világra Dick Az ember a fellegvárban képében, ami világossá tette, hogy a legfontosabb SF szerzők egyike.
Viszont a Vulcanus kalapácsa ma érvényesebb, mint valaha, s még inkább az lesz rövid időn belül. És nem is azért, mert hét év múlva, egy elképzelt 2029-ben játszódik. Sűrű és hatalmas életművében PKD annyiféle elképzelt jövőt írt meg, hogy darabkáikból ki lehetne rakosgatni jelen világunkat is. Jelen rövid regényben a mesterséges intelligencia az, ami olyan érdekessé teszi napjainkban.
A történet alternatív világában már lezajlottak az apokaliptikus háborúk, az emberiséget egyetlen nagy világkormány (az Egység) irányítja, azt pedig a Vulcanus 3 nevű szuperszámítógép. Bár papíron béke van a Földön, az emberiség nagy része nem él emberhez méltó életet. Azok pedig, akik a totalitárius rendszert fenntartó mesterséges intelligenciát kiszolgáló személyzetéhez tartoznak, keressenek bármilyen jól, folyton retteghetnek, hogy vajon melyik alacsonyabb rangú, törtető kollégájuk vádolja meg őket valamivel, aminek egyenes következménye lehet az elbocsátás a nyomorba. Paranoiás, feszült légkör uralkodik fent és lent, és eljön a pont, amikor az elnyomottak összefognak és fellázadnak. Azt pedig Vulcanus 3 nem nézheti tétlenül…
A regény bővében van akciónak és izgalmaknak, de azért Dick ide is betett néhány csavart. A metafizikai magasságok, melyeket későbbi, jelentős művei bejárnak, itt még nincsenek meg, mindazonáltal az üzenet egyértelmű és erős: azért vagyunk emberek, hogy használjuk az agyunkat, és ne bízzuk magunkat teljes mértékben másokra, legyenek bár szuperintelligens gépek vagy magas pozícióban lévő emberek.